I tidligere episoder:
- Hvor skal vi dra? - Hvor vi vil.
Jeg er ikke som før. Jeg har forandret meg.
Jeg skal gjøre noe mange vil synes er fælt.
Bare husk den broren du vokste opp med.
Hun er ikke her.
- Båten skal dra, Sara. - Jeg har allerede gått om bord.
- Hvorfor forteller du dette nå? - I dag ville jeg gjort noe annet.
Skulderen. 15 cm mot høyre, så ville du dødd.
Du har kommet så langt. Nå skal du bare dra til Panama.
Tusen takk! De har funnet ham. Han er på flyet til Panama by.
- Liker du parykker? - Jeg liker alt, for riktig prisen.
- Noe nytt på Goldfinch-siden? - Det er en melding fra Sucre.
"The Bag har vesken. Han er på Fin Del Camino Hotel."
"Hjelp meg med å sette fuglen i buret igjen. Sucre"
Vi ses snart.
Michael!
Han er i Panama by. Si fra om du er der og vil hjelpe meg med å ta ham.
Scofield...
Du er like pen som annonsert. Enda penere.
Vær så snill, hjelp meg.
Nå kommer jeg. Er du klar?
- Det er meg, Pam. - Cam sover.
- Hvordan har han det? - Bra. I dag er han på skolen igjen.
- Hvor er du? - I utlandet.
- Er alt i orden? - Jeg sa jo at alt skulle ta slutt.
Jeg ville forlate FBI og aldri se meg tilbake.
I dag er den dagen.
Jeg har én ting igjen å gjøre. Når jeg har gjort det...
...faller alt på plass, og jeg blir ferdig.
- Jeg håper du mener det. - Pam...
Hadde ikke denne jobben hengt over meg, hvis jeg var fri...
- Alex... - Jeg trenger å vite det.
Jeg sier ikke nei.
Jeg vil gjøre alt godt igjen. Deg, meg og Cam...
- Jeg må legge på nå. - Jeg sluttet aldri å elske deg.
Bare vær forsiktig, Alex.
Er du i stilling? Jeg kommer om ti minutter.
- Ble det bra? - Ja. Takk.
- Trenger du de andre? - De er dine.
- Takk. - Ingen årsak.
Que pasa, Scofield?
Jeg liker dette.
Herr Overlegen prøver å finne de fem millionene som resten av pakket.
- Du er ikke bedre enn meg, Scofield. - Jeg vil ha T-Bag i buret.
"Herr Rettskaffen", hva?
- Jeg visste ikke at du ville komme. - Du skrev jo at T-Bag var her.
Hva? Nei. Jeg skrev ikke noe til verken deg eller noen andre.
- Er T-Bag på hotellet? - Ja. Og FBI står tvers over gata.
- Da skal du hjelpe oss. - Hørte du ikke om FBI?
Jeg kom ikke til dette drittlandet for å gå glipp av fem mill. dollar!
- Synd, for det ser ut som en felle. - Sett studenthjernen din i arbeid.
Tror du ikke at jeg mener alvor, så spør din gamle fengselskamerat.
Han har stengt inne Maricruz. Finner jeg ikke pengene til ham, dør hun.
Ja, jeg er et stort rasshøl, Scofield. Skam meg!
Michael... jeg har ikke rett til å be deg om noe...
...men jeg trenger virkelig din hjelp.
Er du med eller ikke?
Få vekk pistolen. Få den vekk, ellers går jeg.
Ja vel. Du skal få dine fem millioner.
Sucre får Maricruz, jeg får T-Bag. Men du må gjøre som jeg sier.
Takk, broder.
Greit, Einstein. Hva tenker du på?
Dag tre av Sara Tancredi-saken, datter av avdøde Frank Tancredi.
Statsadvokaten er på god vei mot en fellende dom på alle punkter.
- Fortsett, forsvarer. - Båndet er forsvarets bevis D.
Protest. Båndet er propaganda-
- som Scofield og Burrows ga til mediene, og som ble tilbakevist.
Juryen har rett til å høre det. "Unntak for fraværende vitne".
Vitnet er fraværende fordi han er på rømmen.
Hans uttalelser på båndet renvasker dr. Tancredi.
Herr dommer.
Jeg tillater båndet. Aktoratets protest protokollføres.
Det er lagt mye skyld på en uskyldig person, dr. Sara Tancredi.
Hun hadde ikke noe med rømningen å gjøre.
Jeg kan ikke be om en ny sjanse. Jeg håper du har funnet et fristed.
Rettssaken mot dr. Sara Tancredi fortsetter i Cook fylke i dag.
Hennes legelegitimasjon er inndratt i påvente av kjennelsen.
Jeg dreper ham når vi får pengene og han har sagt hvor Maricruz er.
Finner du henne, må dere gifte dere og leve lykkelig alle deres dager.
- Når Bellick har en kniv i brystet. - Han og T-Bag vil få som fortjent.
Lærte du ikke noe av Fox River? De reglene gjelder her.
Skyld og uskyld betyr ikke noe. Det handler om å overleve.
- Du er ikke sånn. - Det svinet sperret inne jenta mi.
Nå er jeg sånn, Michael. Se på meg.
Jeg kom for å hjelpe deg med å finne Maricruz, ikke å drepe Bellick.
Hvis det er det du vil, stikker jeg.
Jeg vet hvordan det føles å ville trekke av.
Men hvis vi mister oss selv, så mister vi alt.
- Det har gått en uke. Jeg er redd. - Vi skal finne henne.
Vi skal finne henne.
Begynner du å oppføre deg som en cowboy, går alt galt. Husk det.
Nå begynner det.
Du vil ikke like hvordan dette slutter, Lincoln.
Jeg gir deg en sjanse nå...
Bare trekk deg unna.
Drittsekken som drepte faren min. Du er ferdig.
Kulehull gror ikke så godt, hva?
Kast hit håndjernene.
Gi med dem, ellers blåser jeg huet av deg.
Amerikanere?
Gudskjelov! Vet dere hvor Guadalupe-katedralen er?
Jeg skulle treffe kjerringa der for en halvtime siden.
- Har noen av dere en reisehåndbok? - Gå og let videre.
- Ingen hjelp fra landsmenn engang?! - Stikk av.
Hvordan går det, mine herrer?
Pistolen, Sucre. Kom igjen.
Inn i smuget.
Det er et verdensproblem. 48 prosent av sjøene er overgjødslet.
- Kristine. Det er din bror Paul. - Hva er det?
- Han er her inne. Vi må skynde oss. - Få se legitimasjonen deres.
FBI-agenter?
Nei. Da ville de vært ute etter T-Bag. Er dere fra Selskapet?
Vi binder disse idiotene, Sucre.
Hva gjør dere her? Hva vil dere?
- Det er noe i gjære her. - Skynd deg, Sucre.
Nå stikker vi!
Kom nå, Michael.
Vi vet du er her, Bagwell!
Tre mot én. Tenk selv.
Greit! Jeg vil ikke ha noe bråk!
La våpenet gli bort.
- Vi kan nok ordne opp i dette... - La våpenet gli bort.
Hvor er pengene?
Hvem ringte snuten?
- Du får tre sekunder, boms. Én... - Der inne!
Hent dem.
- Hent dem selv. - Vi har ikke tid til dette.
Ikke gjør noe dumt nå... Dette er ingen lek. Lukk opp!
Flytt deg, Sucre!
Michael...
Det er en felle.
Ikke rør deg, Bagwell!
Hent pengene! Vil du ha jenta, så hent pengene!
Ikke gjør det.
- Vi kan løse dette. - Gå.
Kom igjen, Sucre!
Theodore Bagwell drepte den rypa der inne.
Snakker noen her engelsk? Jeg sverger på at det ikke var meg!
- Vi deler gryna og går hver vår vei. - Skaff en bil, Sucre.
- Hva er planen din? - Skaff en bil, sa jeg.
Du har visst fått noen nye venner.
Den fella er over ditt nivå. Det så nesten profesjonelt ut.
Hva er det i så fall verdt å få vite det?
Jeg har nemlig litt informasjon du kanskje trenger.
Greit. Fortell hva du vet. Kanskje jeg lar deg gå uten penger.
- Virkelig? - Ja.
Lar du meg spasere vekk herfra?
Det kommer an på informasjonen. Hvem som trekker i trådene dine.
Det aner meg at du snakker med kløvet tunge.
Vi går til et offentlig sted, der en bil venter på meg.
Så... forteller jeg det. Avtale?
Nei.
Herregud...
Paul.
Det var bare andre gang et våpen har låst seg for meg.
Første gang, under øvelse foran den første golfkrigen, sa befalhaveren:
"Låser et våpen seg på slagmarken, kan du like godt begå selvmord."
Christine... Jeg har...
...gjort ting...
Jeg er glad i deg, Paul. Uansett hva som har skjedd.
Det fins en utvei. Tro meg.
I hele mitt voksne liv...
...har jeg adlydt ordrer.
Jeg har gjort fæle ting fordi jeg mente at de var riktige.
Men jeg gjorde det for ingenting.
Det er det som er igjen: ingenting.
Du har meg.
Du kan begynne på nytt. Alt er mulig for deg fra og med nå.
- Det jeg har gjort... - Gjør det godt igjen.
Det fins alltid en utvei. Kanskje våpenet låste seg av en grunn.
Kom hit.
- Ikke la stoltheten stå i veien. - Spar deg.
Å sperre meg inne hjelper ikke deg. Jeg har informasjon!
- Hva er planen? - Vi kjører ham til ambassaden.
Vi sørger for at han blir deportert. Så leter vi etter Bellick.
Du får sitte i baksetet sammen med ham.
- Spare på shillingen, la daleren gå? - Inn i bilen.
Du lar daleren gå.
Jeg forteller henne om tilbudet.
- Nå? - Tolv år.
Nei. Juryen hørte Michaels bånd.
En forbryter løy for en kvinne han er glad i. Han er ikke troverdig.
- Vi må se på hva de tilbyr. - Det er jeg som må sone, Marty.
De vil ha noen å skylde på. Du er den eneste de slo klørne i.
Det er ikke til å unngå.
Her er straffeforslaget. Vi kan se over det, hvis du vil.
Tolv år?
Han tar den ikke.
Jeg håper at din bror kommer seg tilbake til båten.
Og hvis han ikke gjør det? Du ser ut som om livet ditt henger i en tråd.
- Jeg vil bare få dette overstått. - Da skulle du aldri kommet hit.
- Jeg og min bror gir jo aldri opp. - Gudskjelov for det.
Folk som blir anklaget for det dere gjør, holder folk som meg opptatt.
Det holdt folk som meg opptatt.
Det vil gå galt for deg.
Enkelte ting er jeg flink til. Blant dem er å vite når en mann er slått.
- Hvor langt er det til ambassaden? - Hold ut.
- Og så, da? - Vi overlater ham til dem.
Vi svinebinder ham med sølvteip, kaster ham ut og stikker.
Så får snuten vite hvor han er. Vi finner Bellick.
- Dere kommer aldri til ham! - Ingen spurte deg.
- Han har et poeng. - Hold pistolen mot ham.
Hvilken nytte har Bellick av pengene hvis han er innesperret?
- Min kjærestes liv står på spill. - Ta deg sammen...
Sykebil!
Maricruz...
Rolig. Du klarer deg.
Dra og hent pengene.
Kom hit!
- Vær så snill... trykk på såret. - Ja.
Nøyaktig hva er det du vil ha?
Jeg skal utlevere deg.
Var det alt? Gjelder det ikke pengene?
Du kan fortelle meg det. Det er bare oss forbrytere her.
Enten går du, eller så sleper jeg deg. Det er opp til deg.
Da du siktet på meg med pistolen, fikk du min respekt.
Men nå er det jeg som har overtaket.
Jeg skal fortelle deg om alternativene dine.
Enten deler vi pengene, og du kan tatovere beina, eller hva du vil, -
- eller så finner de liket ditt med buksene nede. Du har bedt om det.
Jeg har fått svaret mitt.
Når du er ferdig med å skravle...
Kom igjen, tispe.
Hvem tror du at du lurer? Du dreper meg ikke, "herr Michelangelo".
Du har det ikke i deg. La meg...
Hør her, Sara. Sånn kommer straffeforslaget.
Dommeren ber deg om å erkjenne siktelsen.
Han spør om du med hensikt lot døra stå åpen. Du svarer "ja".
Så spør han deg om du har støttet Scofield og Burrows under flukten.
Du svarer "ja", og så kommer straffeutmålingen straks.
Statsadvokaten vil anmode om at du må sone i en sikkerhetsavdeling.
Dommeren samtykker nok i det.
Greit.
Hvis jeg oppfører meg pent, hvor mange år av straffen må jeg sone?
Av en tolv år lang straff... må du sone ni.
- Jeg er ute før jeg fyller 40. - Jeg beklager, Sara.
- Sara. Nå skal du få høre noe. - Hva er det?
Et troverdig vitne har stått fram og vil vitne.
- Han bekrefter sammensvergelsen. - Hvem?
Hør etter, alle enheter!
Offeret så angriperen løpe mot nordøst inn i skogen ved vei 3.
Linc?
Hola. Snakker du engelsk?
Bra. Jeg må kontakte alle sykehus i Panama by-området.
En venn av meg har vært utsatt for en bilulykke.
Jeg må ringe tilbake.
- Linc? - Jeg beklager, Michael.
Hva har skjedd?
Hei, Michael.
- Rører du min bror, er du død. - Det trenger du ikke uroe deg for.
Når alt kommer til alt, er han akkurat som deg.
Han klarer ikke å drepe noen.
Gi meg håndjernene. Ellers blåser jeg huet av deg.
- Hva vil du ha, Alex? - Det skal jeg si. Én ting av gangen.
Da myndighetene tok Bagwell i dag... var pengene borte.
Jeg må anta... at du har pengene-
- om bord på Christina Rose akkurat nå.
En fantastisk plan: ta pengene og båten og forsvinne for godt.
Men du... er ikke den eneste som må forsvinne.
- Er du fortsatt der? - Ja.
Bra. Jeg sier dette bare én gang. Jeg vil ha både pengene og båten.
- Du er sinnssyk. - Begge har noe den andre vil ha.
Dette er handelen, Michael: broren din mot planen din.
Du har fem minutter på deg.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com